TED TALK Una idea per a personalitzar l’aprenentatge en l’ensenyament d’idiomes.
Beatriz Sánchez Santos
Cap del departament d’anglès a l’escola oficial d’idiomes (EOI) de Sant Sebastià dels Reis (Madrid)
Llicenciada en Filologia anglesa i Doctora en Llenguatges i Manifestacions Artístiques i Literàries, per la Universitat Autònoma de Madrid. Així mateix, és funcionària de carrera del Cos de Professors d’Escoles Oficials d’Idiomes a la Comunitat de Madrid. Actualment, és cap de departament de l’EOI de Sant Sebastià dels Reis, a Madrid.
Cristina Espanya
Professora d’Anglès de l’EOI Las Rozas de Madrid. Llicenciada en Dret i graduada en Ciències Jurídiques, amb Màster en Lingüística Aplicada a l’ensenyament de l’anglès com a llengua estrangera. Màster en lingüística aplicada a l’ensenyament d’ELE. Funcionària de carrera al cos de Professors d’Escoles d’Idiomes a la Comunitat de Madrid.
![propuesta1b](https://ciberespiral.org/wp-content/uploads/2023/05/propuesta1b.png)
1. La personalització de l’aprenentatge
La personalització de l’aprenentatge és una tendència en desenvolupament en diversos ensenyaments que implica individualitzar l’aprenentatge, adaptant-lo a les necessitats específiques de l’alumnat, en un context d’ensenyament-aprenentatge específic. Donada la bidireccionalitat d’aquest procés i l’amplitud del concepte de personalització o individualització de l’aprenentatge, es pot aplicar tant al professorat com a l’alumnat. Així, la metodologia docent permetrà adaptar l’ensenyament a les diferències dels alumnes i aquests, al seu torn, dins del seu àmbit personal com a aprenents, desenvolupant la seva competència estratègica, autoregularan el seu aprenentatge, assumint responsabilitats i prenent decisions, per ells mateixos, amb l’objectiu d’assolir una sèrie d’objectius educatius proposats.
Pel que fa al professorat, la presència de la personalització de l’aprenentatge en les programacions didàctiques respon al fet que el desenvolupament del potencial dels estudiants depèn, sobre manera, de l’enfocament metodològic utilitzat. En la didàctica tradicional, la relació professor-alumne és una relació jeràrquica en la qual els alumnes adopten una postura passiva. No s’espera que participis en la construcció del coneixement acadèmic que es transmet a l’aula des d’una sola perspectiva, sense considerar posicions antagòniques o alternatives. En aquests entorns, els estudiants tenen poques o cap possibilitat de rebre educació personalitzada.
Avui en dia, al contrari, es considera que l’alumne és un element crucial del procés d’ensenyament-aprenentatge; un interlocutor actiu que, a través de la seva participació en els processos d’aprenentatge, desenvolupa una sèrie de competències essencials en la societat en què viu, que li permetran desenvolupar plenament la seva personalitat. La personalització de l’aprenentatge de l’alumnat promou els principis indissociables de qualitat i equitat als quals tot sistema educatiu ha d’esforçar-se en el segle XXI.
La diferenciació curricular respon a les necessitats de personalització de l’aprenentatge i augmenta la seva efectivitat, adaptant el currículum segons els diferents nivells de competència dels alumnes. L’adaptació es pot dur a terme en relació amb el contingut que s’està aprenent, els processos seleccionats, els productes esperats o l’entorn d’aprenentatge. Tot i que la programació prèvia permet una aproximació a les necessitats dels alumnes, a la pràctica, quan s’està duent a terme la programació d’aula, cal fer modificacions.
Pel que fa a la personalització de l’aprenentatge en l’entorn personal dels alumnes, és important destacar que, per tal que desenvolupin la capacitat d’aprendre pel seu compte, han d’assolir una sèrie de coneixements, estratègies i actituds que tinguin en compte les seves característiques individuals. A la Unió Europea (UE), aquesta competència es considera clau per a l’aprenentatge permanent. Primer es va identificar amb el nom de “competència d’aprendre a aprendre” (2006) i posteriorment, com a “competència personal, social i d’aprendre a aprendre” (2018).
1.1. La personalització de l’aprenentatge en l’ensenyament d’idiomes.
La publicació el 2001 del Marc Europeu Comú de Referència: Aprenentatge, Ensenyament, Avaluació (MCER, Consell d’Europa) va influir en la normativa relacionada amb l’educació multilingüe en cada estat membre de la UE. El MCER representa un canvi paradigmàtic en l’ensenyament i l’aprenentatge de llengües. A més d’establir una sèrie de nivells comuns de referència per establir el domini lingüístic, el disseny curricular se centra en les necessitats reals de comunicació a què s’enfronten els estudiants en la seva vida quotidiana. Aquestes necessitats sorgeixen en els diferents àmbits en què els estudiants operen en la societat: l’àmbit personal, el públic, el professional i l’educatiu. A més, assumeixen un paper actiu, sent considerat un “agent social”, fomentant la seva autonomia com a aprenent i el compromís que tot alumne ha d’adquirir en relació amb el seu propi aprenentatge, un aprenentatge caracteritzat per estar orientat a l’acció.
A Espanya, el pla d’estudis d’ensenyament d’idiomes impartit a les Escoles Oficials d’Idiomes (EOI) es va elaborar sobre la base del MECR el 2006, i posteriorment es va actualitzar a finals de 2017. Les EOI són escoles públiques en les quals s’imparteixen nombroses llengües estrangeres (anglès, francès, alemany, etc.), així com espanyol com a llengua estrangera, català, basc i gallec. Els alumnes d’aquestes escoles són, majoritàriament, adults, tot i que a les EOI es pot estudiar, com a norma general, a partir dels setze anys.
La incorporació del MECR a l’ensenyament de llengües va suposar destacar el paper de l’alumnat en la programació, a partir de l’anàlisi de les seves necessitats i creant oportunitats didàctiques que permetessin la personalització de l’aprenentatge a l’aula d’idiomes. D’aquesta manera, per programar, es va introduir un enfocament metodològic mitjançant tasques basades en la vida real i planificades al voltant de continguts no funcionals prèviament seleccionats.
En l’ensenyament d’idiomes a les EOI, la personalització de l’aprenentatge cobra importància, tenint en compte que l’ensenyament fomenta un enfocament competencial. Mitjançant l’ús de la llengua, l’alumnat pretén ser capaç de dur a terme determinades accions requerides en diferents àmbits socials, utilitzant estratègies d’aprenentatge que demostrin l’adquisició de coneixements i actituds pròpies d’un nivell de competència específic.
Hi ha sis nivells de domini de llengües, dividits en nivells bàsic (A1, A2), intermedi (B1, B2) i avançat (C1, C2). S’il·lustren en forma de “descriptors” que defineixen què poden fer els alumnes en cada nivell. Aquests descriptors del MCER van ser actualitzats i ampliats el 2018, mitjançant la publicació d’un volum complementari que incorpora els avenços acadèmics i socials que s’han produït des de la publicació del MCER. En l’experiència de personalització de l’aprenentatge que descrivim a continuació, els alumnes van ser matriculats en un curs pertanyent al nivell avançat C2 d’anglès que, a la Comunitat de Madrid, on va tenir lloc l’experiència, es va impartir en dos cursos (C2.1 i C2.2.).
2 TED Talks per a personalitzar l’aprenentatge
2.1. Monologues significatius per a presentacions orals
TED significa Tecnologia, Entreteniment i Disseny i fa referència a les tres grans àrees que, en conjunt, l’organització creu que configuren el nostre futur. Les TED “Talks” (TED Talks), en forma de presentacions orals a curt termini, tenen el propòsit educatiu de compartir coneixement amb audiències globals. Després de la celebració de conferències anuals, les TED Talks són compartides a la web, quedant accessible públicament i lliurement per a qualsevol interessat. Els temes tractats són molt amplis i fomenten el pensament crític a través de la reflexió.
Àmpliament coneguts pels estudiants de l’EOI (generalment com a activitat de comprensió audiovisual), les TED Talks també exemplifiquen el nivell d’ús de la llengua que l’alumnat de C2 ha de demostrar en les activitats d’expressió oral formals. Aquestes activitats són pròpies de molts àmbits de la vida professional i acadèmica; per tant, la seva rellevància en l’ensenyament d’idiomes. En el cas de la llengua anglesa, la capacitat d’expressió en el nivell més avançat atorga als estudiants un reconeixement social, millorant la seva ocupabilitat.
2.2 El centre educatiu com a organitzador d’un esdeveniment TED
En una TED Talk, la fluïdesa verbal, la capacitat d’articulació o la riquesa d’estructures gramaticals i lèxiques són alguns dels elements lingüístics que es tenen en compte en les presentacions orals. No obstant això, les TED Talks afegeixen el repte que els estudiants considerin elements de caràcter paralingüístic, ja que, si el centre es converteix en l’organitzador d’un esdeveniment TED, les presentacions es duen a terme en un esdeveniment públic.
Les classes d’anglès de l’EOI es caracteritzen per tenir un cos d’alumnat molt heterogeni, de manera que fomentar la personalització de l’aprenentatge es considera essencial. Partint d’aquesta premissa, el departament d’anglès de l’EOI de San Sebastián de los Reyes va organitzar un esdeveniment TED, al voltant del qual els alumnes de nivell C2 van desenvolupar diverses tasques, la més important de les quals va ser la posada en escena de les TED Talks, aquests actuant com a ponents. Tríptico publicitat de l’esdeveniment (figura 1).
L’organització de l’esdeveniment TED va servir de justificació perquè les xerrades fossin un estímul pedagògic a altres nivells, multiplicant el seu efecte. Així, es va donar l’oportunitat a les persones assistents a la xerrada, alumnes del centre, de realitzar altres tasques amb un alt nivell de personalització, com ara un article periodístic sobre l’esdeveniment, o una entrevista a un dels ponents.
Programa detallat de la jornada amb els horaris de les xerrades i els seus ponents corresponents (Figura 2)
2.3. El desenvolupament de la competència comunicativa
Seguint els paràmetres establerts en el MCER, en l’expressió oral, en general, un estudiant de C2 ha de produir un discurs clar i fluid amb una bona estructura lògica i eficaç que ajudi el receptor a centrar-se en idees importants i a recordar-les. Cal entrenar les habilitats dels estudiants per dur a terme activitats d’expressió formal, com una presentació TED Talk, ja que no respon a una producció oral espontània i natural, sinó que la xerrada es prepara prèviament, normalment utilitzant algun suport visual amb una eina tecnològica.
Una xerrada TED consisteix a descriure situacions. En un monòleg sostingut en el nivell C2, els alumnes fan descripcions clares, fluides, elaborades i sovint notables. També requereix que els estudiants informin i argumentin. Igual que en el nivell C1, s’espera que, d’una banda, ha de transmetre de manera clara i exhaustiva la distinció que existeix entre idees, conceptes i qüestions molt semblants entre si, d’altra banda, ha de defensar una posició sobre un tema complex, formulant els elements de l’argumentació amb precisió i recorrent a l’èmfasi de manera efectiva. Cal desenvolupar, de manera sistemàtica, una argumentació lingüísticament ben estructurada, destacant elements importants, proporcionant exemples que donin suport a la seva posició i tancant la intervenció amb una conclusió adequada.
Finalment, com en el nivell C1, per poder parlar en públic, els estudiants han de fer presentacions clares i ben estructurades sobre un tema complex, ampliant amb certa extensió i profunditat i defensant els seus punts de vista amb idees complementàries, raons i exemples rellevants. També s’ha d’estructurar adequadament una presentació relativament llarga, per tal de facilitar al públic el seguiment de la seqüència d’idees i la comprensió de l’argument en general. Ha de ser capaç d’especular i formular hipòtesis a l’hora de presentar un tema complex, comparant i ponderant diferents propostes i arguments. En aquest sentit, ha de considerar les expectatives del públic objectiu. Finalment, has de fer un bon ús de les interjeccions, responent espontàniament i amb poc esforç.
Pel que fa a la coproducció oral, els torns de preguntes al final de cada xerrada plantegen la necessitat de respondre amb fluïdesa i naturalitat, adaptant el seu discurs, si cal, als alumnes amb un nivell de competència lingüística més baix.
Finalment, és important destacar que, en la preparació de la tasca, s’integren de manera natural diferents activitats lingüístiques amb les quals es desenvolupa la competència comunicativa. Per exemple, la comprensió audiovisual és necessària en el moment de la planificació, ja que has de veure i escoltar exemples de TED Talks a la web, abans de planificar la teva xerrada TED.
2.3. Personalització de l’aprenentatge: autonomia i autoregulació
En aquesta experiència, la personalització de l’aprenentatge està present tant en la dimensió docent com en la dels estudiants. D’una banda, la planificació docent permet una gran flexibilitat dins del nivell C2, en relació amb els continguts de l’objecte d’aprenentatge, els processos seleccionats per a la preparació de la tasca (en mans dels estudiants que s’han de comprometre amb el seu aprenentatge i assumir riscos), la qualitat del producte esperat (les TED Talks) o l’entorn d’aprenentatge, al no limitar la preparació de la tasca a ser presencial a l’aula. D’altra banda, els alumnes disposen de grans dosis d’autonomia en la planificació, preparació i execució de la tasca que es planteja com a tasca a principi de curs i estableix fites d’assoliment al llarg del curs escolar.
Donar autonomia als alumnes en l’elecció del tema a tractar en el TED Talk és important, ja que, perquè l’aprenentatge sigui efectiu, el tema ha de ser motivador. Pot ser que sigui un tema conegut en la vostra especialitat, però, en qualsevol cas, el text ha de ser clar i comprensible per a un públic aliè al coneixement del tema seleccionat. Per aquest motiu, l’experiència va incloure dues fases de formació gravades en vídeo amb feedback del professor responsable: una primera actuació amb un públic format per companys i alumnes d’altres nivells, i una segona actuació per als alumnes que accedeixen al curs C2.1 a l’inici del curs següent.
El feedback rebut pels públics en aquestes dues fases va permetre a cada estudiant recollir dades per millorar les seves presentacions i posteriorment modificar la presentació, a favor d’una major claredat de presentació. Amb cada fase, els estudiants van treballar la seva capacitat per tractar preguntes del públic que, de vegades, podien ser difícils. D’aquesta manera, es va reforçar la seguretat de cada alumne, de cara a cada acció posterior, amb l’objectiu final de celebrar el seu TED Talk en l’esdeveniment públic organitzat al centre.
L’autoregulació del seu aprenentatge implica que són conscients del seu propi nivell de progrés en les seves capacitats, incorporant, eliminant o modificant elements a les seves habilitats generals i lingüístiques. Serà l’estudiant qui triï les línies d’actuació que consideri més adequades, qui actuï d’una manera o altra per a una finalitat concreta. És a dir, serà qui, tenint en compte la seva capacitat d’aprenentatge, triarà les estratègies d’aprenentatge que consideri més adequades, amb l’objectiu de realitzar la tasca assignada.
Conclusió
En l’ensenyament de llengües s’ha de tenir cura de crear situacions d’aprenentatge d’autenticitat òptima. Organitzar TED TALks portats a cap per alumnes en una EOI no només personalitza l’aprenentatge en l’ensenyament d’idiomes, sinó que amplia l’entorn d’aprenentatge més enllà de l’aula, incloent-hi a la resta de la comunitat educativa. Les futures col·laboracions amb altres EOI, incloses d’altres comunitats autònomes, podrien ampliar l’efecte positiu que l’experiència té tant en l’alumnat com en el professorat.
Bibliografia i enllaços relacionats
Consejo de Europa (2001). Marco Común Europeo de Referencia para las Lenguas: aprendizaje, enseñanza, evaluación. Traducción al español (2002) del original en inglés: Common European Framework for Languages: Learning, Teaching, Assessment Council for Cultural Cooperation Education Committee Language Policy Division, Strasbourg. https://cvc.cervantes.es/ensenanza/biblioteca_ele/marco/cvc_mer.pdf
Consejo de la Unión Europea, (2018). Recomendación del Consejo, de 22 de mayo de 2018 relativa a las competencias clave para el aprendizaje permanente (Texto pertinente a efectos del EEE) (2018/C 189/01). https://eur-lex.europa.eu/legal-content/ES/TXT/PDF/?Uri=CELEX:32018H0604(01)&from=SV
TED Ideas worth spreading (2019). TED Talks. https://www.ted.com/about/programs-initiatives/ted-talks
Parlamento Europeo y Consejo de la Unión Europea (2006). Recomendación del Parlamento Europeo y del Consejo, de 18 de diciembre de 2006, sobre las competencias clave para el aprendizaje permanente. https://eur-lex.europa.eu/lexuriserv/lexuriserv.do?Uri=OJ:L:2006:394:0010:0018:es:PDF
Descarregar PDF de l’Informe. Informe-Tendencias-ODITE-2022.pdf (7661 downloads )